Börjar jag bli en healer?
Jag har varit empat hela mitt liv och känner av andras smärta som min egen. Och bara dom senaste dagarna har jag börjat få extremt starka känslor! Som om någon har ont så inte bara känner jag av deras smärta utan blir också vansinnig eller jätte ledsen för deras skull och tar deras smärta personligt. Jag har även börjat få extremt varma händer när någon sagt eller visat att dom har ont och var. Den värmen känns även igenom mina arbetshandskar på jobbet. Jag har lyckats kontrollera mina impulser men som igår t ex så hade en arbetskamrat gjort något och klämt en nerv i handen och därför börjat få dålig känsel, jag ville inget hellre än att bara ta av mig handskarna och hålla hennes hand! (Det är min vänstra hand som blir varmast) likaså igår kväll så fick jag ont i magen (blivande smärta) och testade att bara ta och lägga min hand över magen. Smärtan försvann och magen kurrade till sen var det bra. Handen var fortfarande väldigt varm ett tag och nästan svettades lite lätt men den såg inte ut att ha annorlunda färg än den högra… så som sagt. Är detta Tecken på healing eller vad? När mina kamrater sagt att dom har ont också (vet inte om det är för att det är kvinnliga kollegor) men jag får en otrolig känsla av omtanke,och nästan förälskelse. Det är nästan så jag fått stanna upp och tänka efter Vad jag egentligen har för känslor för mina kamrater.
Rubriken skulle vara healer. Men telefonen stavar som den vill! Vill admin ändra rubriken är jag tacksam :)
![Dioramabyggare](https://www.ifokus.se/u2/2d388b6f95b13c1db14e1a9856b72f63/avatar/hu-5-75-77.jpg)
#0: Hej Martin!
Jag har samma förmåga som du, med den skillnaden att jag inte känner andras smärta fysiskt. Ibland har folk berättat för mig att jag har varma händer, och jag har också sådan där kännsla av att ha "helande" händer.
Något jag tänker att det tangerar det jag berättade ovan är att jag upptäckt att jag är "bakåtsynsk". Jag upptäckte det för några år sedan då jag var med några bekanta till Gamla Stan i Stockholm. Där, vid ett torg vid en gatukorsning, kännde jag plötsligt en sorts "iskyla" precis bakom ryggen, jättenära. Jag fick då en stark kännsla av att någon råkat lite illa ut just här, för kanske så långt tillbaka som på 1500-talet någon gång.
En tid senare fick jag berättat för mig att ett av husen på platsen är ett av Gamla Stans mest kännda "spökhus".
En liknande upplevelse som den i Gamla Stan hade jag när jag befann mig vid ett ödetorp för ett antal år sedan.
Okej. Det starkaste bakåt jag varit med om har väl mycket med det empatiska att göra. Jag är intresserad av historia och särskild ww2. Och i serien som finns i (om det är 5 eller 6 delar så ser man en bild på en STOR hög med skor. Rätt långt fram i den högen ungefär i mitten finns det ett par barnskor. Dom skorna tillhörde en pojke som också syns i den serien. Jag såg pojken direkt när jag såg dom skorna! Och pojken kände jag igen direkt när jag såg honom längre fram i den serien! :(